Hørte du noget?
- Pis. Nu igen. - Ja.
Jeg tager mig af det.
Carrie, du skal ind i seng igen.
FIRE ÅR SENERE
- Hvad er klokken? - Halv tre.
- Han skulle være her klokken et. - Vi venter bare på ham.
- Hvor irriterende. - Der er langt tilbage til Chicago.
Se, hvem der er kommet.
Endelig.
- I må være familien Cassidy. - Ja.
- Dan Gifford. - Hvordan går det?
Undskyld forsinkelsen. Mobilen ligger på kontoret.
- I har sikkert prøvet at ringe. - Ja. 15 gange.
Lad mig vise jer jeres nye hjem. Jeg finder lige nøglen frem.
- Hvordan gik turen hertil? - Vi har kørt i to dage.
I skal nok falde til her.
Det er et skønt kvarter. Det minder mig om...
Det er enormt.
- I ringer bare, hvis der er noget. - Tak.
Vi ses til sammenskudsfesten.
- Mor, her er smukt. - Det er et naturreservat.
Lækker baghave.
Er det hr. og fru Døds hus?
Jeg vidste ikke, det lå så tæt på.
- Der bor ikke nogen derovre, vel? - Nej. Nej, det står tomt.
Det hus er grunden til, vi har råd til at leje det her hus.
Sådan et dobbeltmord skader ejendomsværdien.
Folk blev da skudt i vores kvarter, uden nogen satte huslejen ned.
- Kom og hjælp mig med at pakke ud. - Okay.
Jeg vil gerne lige kigge mig omkring først.
- Tak, fordi du lavede mad. - Du kan takke far.
Han lærte mig at lave det her.
At koge vand, smide spaghetti i og åbne glasset med sovs? Fed far.
Du går ikke rundt med den lighter, fordi du savner at ryge.
Ja, jeg savner ham da. Jeg savnede ham, da vi var gift.
Han var på landevejen ni måneder om året.
Jeg tror, det er godt for os, vi er flyttet hertil.
Jeg skal bare lige vænne mig til, du er hjemme mere.
Du fik det største værelse. Hvor svært kan det være?
Hallo. Det her er Sarah Cassidy og hendes datter Elissa.
De har lejet Reed-huset. Velkommen til.
Tak.
- Jeg har lavet kartoffelsalat. - Fedt.
Elissa, kan du lide at svømme? Poolen er dejlig varm.
- Hej. - Hej. Dan.
Bor der nogen i Jacobson-huset?
Jeg så lys derovre i nat.
Det må være Ryan Jacobson. Sønnen.
- Virkelig? Du sagde, det stod tomt. - Nej, sønnen bor der.
Er det et problem?
- Nej. - Godt.
Vi har jo en lejekontrakt.
- Værsgo. - Tak.
- Giv lyd. - Kuk-kuk.
Det er min søn Tyler. Ham og hans venner har en velgørenhedsgruppe.
Unge Mod Sult. De har samlet 1.000 dollar ind -
- til Afrika eller Tibet. Et af de steder, hvor de sulter.
- Du skal da være med. - Tyler.
Det her er Elissa. Hyg jer.
- Pralede min mor af mig? - Hun var bare mor-agtig.
Du er sikkert en total taber.
- Vil du med ud at svømme? - Nej tak. Jeg ser bare på.
Okay.
- Er I faldet godt til? - Ja.
- Har I mødt Ryan Jacobson? - Nej. Kommer han i dag?
- Han holder sig for sig selv. - Vi burde brænde det hus ned.
Jeg sagde ikke, Ryan skulle være i det. Hvorfor bor han der stadig?
- Han ødelægger ejendomsværdien. - Vi prøvede at købe huset.
Vi ville rive huset ned.
- Hvad var det, der skete? - Det har jeg fortalt dig.
Datteren dræbte deres forældre.
- Ja, men hvor var Ryan? - Han boede hos sin tante.
- Og hvad skete der med Carrie Anne? - Hun druknede ved dæmningen.
Men de fandt aldrig hendes lig. Nogle tror, hun bor ude i skoven.
Ignorér ham. Det er bare en vandrehistorie.
Er det det? Folks kæledyrs mad bliver stjålet.
- Blev du bange for det, de sagde? - Naboerne er nogle røvhuller.
Så ville de bare brænde hans hus ned?
- Ham Tyler var da okay. - Juryen voterer stadig. Måske.
Tror du, man kan bo derude?
Nej, bestemt ikke.
Kom nu.
- Lækkert legetøj. - Tak.
Jeg forsikrer mine gamle venner om, at jeg ikke hænger mig selv.
Hvis du vil lave noget mindre morbidt, -
- så mødes Unge Mod Sult i dag. Vil du med? Jeg kan køre dig.
Det kan jeg ikke. Jeg skal se en film med min mor.
Hæng lige på.
- Hej. - Hvordan gik det i skolen?
- Er din sjæl i ét stykke? - Nogenlunde. Og dig?
Okay. Men jeg fik en aftenvagt.
- Allerede? - Jeg kan ikke sige nej til den.
- Jeg er ikke hjemme før kl. 22. - Okay. Jeg skal til Unge Mod Sult.
- Vi ses, når jeg kommer hjem. - Fint. Pas på dig selv.
- Hej. - Hej.
Så kan jeg vist godt alligevel.
- Hej. - Hvad så, Tyler?
- Så det her er Unge Mod Sult? - Vi donerede 1.200 dollar sidste år.
De kom fra min fars kreditkort i stedet for fra indsamlinger.
Det ryger på college-ansøgningen som velgørenhedsarbejde.
Det er genialt på sin egen luskede måde.
Er der nogen derinde?
Undskyld.
- Er du okay? - Ja. Jeg skal bare hvile mig lidt.
Så venter jeg bare med at tisse.
Der er du jo.
- Du er smuk. - Du er fuld.
Jeg er så liderlig, det er en ynk. Det er bare gas.
- Kom her. - Nej.
- Tyler, lad være. - Kom nu.
- Slip mig. - Hvad er dit problem?
Narrøv.
Det er Sarah. Læg en besked.
- Hej. Har du brug for et lift? - Nej tak. Jeg bor lige her.
Nej, jeg så dig flytte ind på Sycamore Lane.
Jeg bor inde ved siden af.
- Det regner snart. Vil du køre med? - Nej, jeg går bare.
Du har 15 kilometer hjem.
Nej, det er okay. Jeg venter på min mor.
Dine forældre blev myrdet.
Undskyld. Folk snakker om det. Jeg klapper i nu.
Det er okay.
Du siger bare, hvad du tænker.
Det er det eneste, folk tænker, når de ser mig.
Og hvorfor jeg bor i det hus, mine forældre blev myrdet i.
Ja, hvorfor gør du det?
Mine forældre sendte mig bort, da jeg var syv år.
Jeg har ikke anden forbindelse til dem end det hus.
Men det har været for hårdt at bo der.
Jeg sætter det i stand, og så sælger jeg det.
- Jeg hørte dig synge i morges. - Kan du høre mig helt derovrefra?
Det lød godt.
- Er du med i et band? - Det var jeg i Chicago.
Min far var med i et rockband.
Har du noget godt?
Du bruger stadig kassettebånd.
Du skal have noget ny musik.
Ja.
Jeg har engang haft sådan en.
Ja. Den der var min fars.
Og også bilen her.
Bliver I boende her i Woodshire?
Det håber jeg.
Der er så stille her.
Helt anderledes, end hvor jeg boede før.
- Der er mere stille ved daggry. - Hvorfor står du så tidligt op?
Jeg sidder ude i baghaven og skriver. Historier og sådan.
Det er let.
Det er, som om at fordi alle andre stadig sover, -
- så er de bedste tanker ikke taget endnu.
Det er min mor. Jeg må hellere gå.
Tak for liftet.
Det var så lidt.
- Gav Tylers mor dig et lift hjem? - Nej, det gjorde Ryan Jacobson.
Ryan Jacobson? Hvordan kunne det ske?
Ingen ville give mig et lift, så jeg gik, og så så han mig.
Hvorfor ringede du ikke? Jeg kunne have hentet dig.
Carrie Anne, hold op!
Hold nu op!
Hold op! Hold op!
Det er okay. Det er okay.
Hvorfor gør du det der hele tiden, Carrie Anne?
Du ved godt, jeg tager mig af dig.
Vi har fået en ny nabo, okay?
Hun hedder Elissa, og hende og hendes mor er lige flyttet ind.
Du skal lade hende være, okay?
Sæk.
- Hej, du hedder Elissa, ikke? - Jo.
Jeg hedder Jillian.
- Tak, fordi du puttede mig i går. - Det var så lidt.
Jeg drikker ikke normalt, og jeg kastede op på Caitlins håndklæder.
- Hvorfor er du venner med dem? - Det ved jeg ikke.
Jeg har været kærester med Tyler, men han er et svin.
- Han er et piksvin. - Piksvin er det nye røvhul.
Jake. Elissa, det her er min bror Jake og hans ven Robbie.
Jeg har gerne villet møde dig. Du var med i et band.
- Hvordan vidste du...? - Google. Intet er helligt mere.
Der er snart bandkonkurrence.
- Vil du synge i vores band? - Og hvad hvis I sutter røv?
Det gør vi ikke. Det er os. Lyt til det, og hvis du kan lide det, -
- så kom til øveren i morgen.
- Cool. Hyggeligt at møde dig. - Hej.
- Han kan lide dig. - Og jeg har allerede fået et job.
- Undskyld. Hr. betjent? - Glemte jeg at skrive under?
Nej. Jeg ville bare spørge om noget.
- Sarah Cassidy. - Bill Weaver. Hvad så?
Jeg er lige flyttet hertil med min syttenårige datter.
Og du vil vide, om jeg synes, det kan passe, du har en datter på 17?
- Og nej, det kan det ikke. - Det drejer sig om Ryan Jacobson.
Han gav min datter et lift hjem. Ved du noget om ham? Om han er...?
- Okay? - Ja.
At finde ud af, ens forældre blev myrdet af ens søster, er hårdt.
Så skulle man tro, folk ville være søde ved ham, ikke?
Han boede hos sin tante. En senil, gammel kone.
Han måtte tage sig af hende.
Han flyttede her tilbage sammen med hende, og hun døde for et år siden.
Der har aldrig været problemer med ham, -
- men folk elsker at brokke sig over ham og deres ejendomsværdi.
- Ja, det har jeg hørt. - Undskyld.
Okay. Beklager. Jeg må af sted.
- Tak, hr. betjent. - Kald mig bare Bill.
- Vi ses. - Ja.
Jeg har brændt en cd til dig.
Tak.
Min MySpace-side.
Jeg ville gerne høre din musik.
- Det er ikke underligt, vel? - Nej. Kun hvis du ikke kan lide det.
Nej, jeg synes, det lyder smukt.
Godt svaret.
Du samler forråd, hvad?
Jeg køber ind så sjældent som muligt.
Det er et stort hus.
- Hvad er der deroppe? - De blev ikke færdige heroppe.
Der er ikke nogen væg, men jeg flyttede alligevel herop.
- Det er lidt småt. - Godt, du ikke er søvngænger.
- Er det din familie? - Ja.
Hvor ser du nuttet ud, Ryan.
Og det er Carrie Anne.
Hendes øjne er så blå.
I ser lykkelige ud.
Det må have været rart at have været samlet.
At have to forældre.
Carrie Anne var centrum i familien.
Efter ulykken ændrede alt sig.
Var det da, du blev sendt væk?
Jeg har ikke talt med nogen om det her før.
Hvad er der herinde?
- Undskyld. - Det er okay. Du behøver ikke gå.
Jeg har ikke været herinde længe.
Jeg troede, hun var 13. Det ligner en lille piges værelse.
Hun var hjerneskadet.
Vi legede bare.
Det gjorde vi tit. Vi legede fangeleg.
Hun elskede at gynge.
Min mor og far var indenfor, og jeg skulle holde øje med hende.
Men hun ville højere og højere op.
Mor!
Hun var helt anderledes, da hun vågnede op.
Hun skreg konstant, -
- og hun angreb os.
Er det derfor, der er tremmer for vinduerne?
Ja. Hun vidste aldrig, hvor hun var.
Hun stak af ind i skoven.
Tremmerne skulle holde hende inden døre.
Nu holder de naboerne væk.
Jeg kommer ikke her normalt.
Tak.
Jeg håber, du kan lide cd'en.
Ja. Tak.
- Hej. - Hej.
Elissa, vil du lige hjælpe mig? Jeg skal på arbejde.
Hej. Tak. Hvordan gik det i skolen?
- Som sædvanligt. Hvad med arbejdet? - Det går okay.
Aftenvagterne er hårde, men jeg kan godt lide hospitalets drama.
- Hvad lavede du efter skoletid? - Jeg...
Jeg var ovre med en cd til Ryan. Han er rigtig sød.
Og trist og ensom.
- Han bor alene i det kæmpe hus. - Var du inde hos ham?
Vi tog svampe og dyrkede sex uden gummi.
Jeg ved godt, hvad du laver. Du prøver på at redde ham.
- Nej. - Jo. Du kan godt lide at redde folk.
Nogle gange kan man ikke redde folk.
Carrie Anne, nej!
Vi ses, når jeg kommer hjem fra arbejde.
Undskyld.
Jeg var ved at pisse i bukserne af skræk.
- Hvordan kom du ind? - Hoveddøren stod åben.
Det dufter godt.
Hvem er det?
Hvad er du ude på?
- Hej. - Ryan?
Jeg tænkte, vi alle sammen skulle lære hinanden at kende.
Okay.
Så boede jeg hos min tante Iris, -
- men hun fik et slagtilfælde, da jeg var 18.
Efter hun kom på hospitalet, flyttede jeg hertil.
Hjem.
Det er et stort hus.
Det må være svært at få det til at løbe rundt.
Det behøver du ikke svare på.
Mine forældre arvede huset og nogle penge, så...
Jeg fik det hele, da de døde. Det er ikke så mange penge, men nok.
Og så går jeg på Bridgeport Community College.
Det er ikke verdens bedste college, -
- men jeg vil gerne ind på lægestudiet.
Jeg vil være psykiater.
Min mor gik til psykiater, efter hun gik fra min far.
Mange tak for mad.
- Lad os få noget dessert. - Ja.
Jeg vil bare lige sige tak.
I er de første, der har inviteret mig, siden det skete.
Selvfølgelig.
Jeg er nødt til at sige noget. Elissa er lige begyndt på en ny skole, -
- og jeg vil have, hun gør det godt i skolen.
Og hun går i high school, og du går på college.
Jeg tror godt, Ryan ved, hvor jeg vil hen.
Vi er naboer, og jeg vil gerne have, vi er venner, men jeg har en regel.
I to må ikke være alene, hos dig eller her, uden mig.
- Men du er her aldrig. - Jeg er her nu.
Ryan, kan du respektere det?
Ja.
- Tak. - Jeg må hellere gå.
Nej, Ryan.
Du må gerne blive.
Du er heldig at have en mor, der bekymrer sig om dig.
- Ryan, du må altså gerne blive. - Mange tak for mad.
Jeg mente ikke... Jeg sagde, han godt måtte blive.
Du inviterer ham over og smider ham ud.
- Jeg ville beskytte dig. - Så nu leger du forælder?
Bare fordi du var fuld og billig i skolen, behøver jeg ikke være det.
Jeg inviterede ham over, -
- smed ham ud og sagde, de ikke måtte være alene.
Elissa vil ikke tale med mig, -
- og Ryan tror nok, jeg er imod ham ligesom alle andre her i byen.
Ryan er en klog dreng. Han forstår det godt.
Jeg kan ikke holde hende væk fra drenge, -
- men hun skal ikke begå de samme fejl som mig og vælge de forkerte.
Hun behandler mig som et barn.
Nederen.
Hun sad der og var stiv og pinlig, og han var så sød.
Hun talte til ham, som om han var et monster.
Hun finder den, der er længst ude, og gør ham til et projekt.
Jeg er bekymret for, at Ryan er en del af det mønster.
Tak, fordi du ville komme. Jeg vil sige undskyld på min mors vegne.
- Det er okay. - Hun var bare lidt paranoid.
- Det er min veninde Jillian. - Hej.
- Giver du et lift? - Hvad?
- Det må vi jo ikke. - Men vi er jo ikke alene.
Ja. Ja, okay.
Jeg prøver så hårdt på at være en god mor for første gang, -
- men jeg klarer det ikke så godt.
Sarah, din datter er et menneske, der bryder sig om andre mennesker.
Du behøver ikke være så hård ved dig selv.
Okay. Tak for liftet.
- Hej. - Hej med jer.
Igen må jeg sige, vi ikke må være alene sammen.
VIDERESTILLER OPKALD
- Hej. - Hej. Jeg har fået en aftenvagt til.
Jeg er ikke hjemme før klokken 23. Klarer du dig selv?
- Ja. - Men husk vores aftale.
Ja ja. Stoler du slet ikke på mig?
Jeg satte viderestilling på vores fastnettelefon derhjemme.
- Du er ret udspekuleret. - Det er for at beskytte hende.
Huset tilhørte min oldefar.
Derfor er det lidt svært at sælge det.
Det der med at sætte det i stand... Jeg ved ikke.
Lad mig vise dig noget. Sæt dig her.
Jeg kan ikke huske meget, fra da jeg var lille.
Men jeg kan huske, min mor sad her og sagde, at alt har en hemmelighed.
Alt.
Først kunne jeg ikke se det.
Men så en dag kunne jeg godt.
Se hvad?
Nu skal jeg vise dig det.
Se.
Det er jo et ansigt.
Jeg kan godt se det.
Folk bemærker ikke hemmelighederne omkring dem.
Heller ikke selv om de er lige foran dem og venter på at blive fundet.
Jeg kan godt lide den måde, du ser tingene på.
Jeg kan godt lide den måde, du ser mig på.
Jeg er straks tilbage.
- Du skal gå nu! - Hvad? Hvorfor?
- Du må ikke være her! Gå! - Hvad har jeg gjort galt?
Så gør vi det bare her.
Kom nu.
- Hvad? - Hold da helt kæft!
- Hvad? - Der var en pige.
- Ray! - Tror du, Carrie Anne er derude?
Er der nogen? Er du herude, Carrie Anne?
Nej, Alice. Nu finder vi Carrie Anne. Hun må jo være herude.
Ray, jeg vil hjem nu.
Sæt dig nu ind i bilen.
Vågn op. Vågn op.
Vil du ikke nok vågne op? Vågn op.
Åh gud, hvad har jeg gjort? Hvad har jeg dog gjort?
Jeg ved ikke, hvad der skete. Vi hyggede os, og så flippede han ud.
"Flippede ud"?
- Jeg er nødt til at smutte. - Må jeg komme ind?
Jeg...
Jeg vil gerne sige undskyld for den måde, jeg håndterede det med Ryan på.
Det er okay.
Jeg prøver bare på at beskytte dig.
- Det ved du godt, ikke? - Jo.
Jeg ville ønske, du kunne fortælle mig om alting.
At du ville lade mig hjælpe dig.
Okay, det skal jeg nok.
Jeg har købt noget, du kan bruge til koncerten.
Det er noget makeup.
Jeg prøver på at være en god mor.
Det ved jeg godt.
Kan du ikke lide kaffen?
Du har godt nok et James Dean-trip kørende, hvad?
Jeg giver.
- Det er okay. Jeg er ikke sulten. - Jeg giver også et glas mælk.
- Hallo? - Elissa, det er mig.
- Jeg vil gerne tale med dig. - Jeg ved ikke rigtigt.
Hvad skete der forleden?
Det er jeg meget ked af.
Ryan, er du okay?
Jeg har brug for at tale med dig. Jeg skal fortælle dig noget.
Hvad?
Det fortæller jeg dig senere.
- Lover du det? - Ja.
- Skal vi spille, eller hvad? - Jeg er nødt til at smutte.
Der er bandkonkurrence på skolen. Kommer du ikke og ser os?
- Okay. - Okay, hej.
Hvad?
Ikke noget.
- Se lige der. - Så er psykoen her.
Jeg har hørt, retardoen har været sammen med hende den nye.
Får du slag på hende? Så vil hun åbenbart gerne kneppe enhver.
Ynkeligt.
- Så kom du. - Ja. Jeg ville gerne komme.
- Det er jeg glad for. - Det er jeg også.
De smadrer din bil.
Hvad laver I?
Hold op!
- Nej! - Tag ham, Tyler.
Kælling! Han har kun ét sted at tage hen. Kom! Kom så!
- Røvhuller! - Kom så! Kør!
- Hej. - Skat, hvor er du?
- Jeg er hjemme. - Du er ikke sammen med Ryan?
- Nej. - Tyler er lige blevet indlagt.
Var ham og Ryan oppe at slås?
Han forsvarede sig selv. Han blev overfaldet af seks fyre.
- Men du skal blive hjemme. - Jeg er hjemme.
Hvis du ikke tror på mig, så ring hjem.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
VIDERESTILLER OPKALD
Tror du på mig nu? Vi ses.
- Jeg vil have Ryan Jacobson anholdt. - Rolig, Bonnie.
Nu taler jeg med både Tyler og Ryan og med alle, der så på, -
- og så finder jeg ud af, hvad der skete.
Din søn og hans venner har mobbet Ryan, og det har I ladet ske.
Hvis jeg finder ud af, det var Tyler, der begyndte, -
- bliver han anklaget for overfald.
Hvorfor forsvarer du ham altid? Det udyr...
- Han hedder Ryan. - Og?
- Han vil høre fra vores advokat. - Gå. Gå.
- Er du okay? - Ja. Jeg fik bare bange anelser.
Jeg tager ud til Ryan. Skal jeg ikke kigge forbi hjemme hos jer?
- Bare se, om hun er hjemme. - Okay. Jeg ringer til dig.
Carrie Anne, hold op!
Ud! Af sted! Af sted!
Gå ovenpå! Vil du ikke nok gå?
Du skræmmer hende. Vent på mig ovenpå! Gå nu bare!
Rolig, Carrie Anne. Det er okay.
De kommer ikke og fjerner dig.
Hun siger ikke noget til nogen. Hun er ikke som de andre.
Det er okay. Alt er i orden. Rolig nu.
Hun vil hjælpe os.
Sådan. God pige. Alt er i orden. Du er i sikkerhed nu.
FARVEDE KONTAKTLINSER BLÅ
Du må love ikke at fortælle nogen om Carrie Anne.
Er det din pung?
Ja.
Lov mig, du ikke fortæller nogen om Carrie Anne.
Ja.
Ja, det lover jeg.
Jeg er nødt til at gå. Min mor har ringet.
Ryan, vil du ikke nok slippe mig fri?
- Hvad laver du? - Carrie Anne døde den dag på gyngen.
Så er det overstået.
Det var min skyld.
Vi prøvede på at holde hinanden i hånden.
Hvis Carrie Anne var død, hvem dræbte så dine forældre?
Jeg har brug for Carrie Anne.
Jeg kan ikke både have dig og Carrie Anne.
Men hvad hvis du er Carrie Anne?
Nej.
Nej, Ryan, vil du ikke nok lade være?
Ryan, hvad laver du? Hvad laver du?
Nej, Ryan, lad være!
Du må ikke gøre hende noget.
Skrig så højt, du vil. Der er ingen, der kan høre dig.
Han kommer til at halte resten af livet. Sørger du for en MR-scanning?
VIDERESTILLER OPKALD
Hej, det er Elissa. Læg en besked.
- Hallo? - Hej, det er mig.
Jeg har ringet hjem, og så fik jeg hendes mobilsvarer.
Jeg tror, hun er hos Ryan. Vil du tage derover først?
Vil du ikke nok slippe mig fri?
Det var ikke din skyld, Carrie Anne døde.
Det var et uheld.
Jo, det var min skyld. Det er derfor, de straffede mig.
Straffede de dig?
Men jeg stoppede dem.
Hvad mener du med, du stoppede dem?
Må jeg komme ind?
- Dit vindue er smadret. - Det var bare nogle drenge.
Jeg så, hvad du gjorde ved Tylers ben. Hvad skete der?
Jeg forsvarede mig bare.
Du skal komme ind på stationen i morgen og afgive forklaring.
Jeg vil gøre mit bedste for at hjælpe dig, -
- men du må holde din sti ren.
Har du i øvrigt set Elissa?
Ja, jeg så hende til bandkonkurrencen. Er hun ikke der?
Nej, og hendes mor troede, hun var hjemme, men det er hun ikke.
Hun er ikke her.
Vi ses i morgen tidlig.
Jeg beskyttede dig.
Nej! Du er ligesom alle de andre!
Lås døren op! Lås døren op, Elissa!
Sæk!
KLOROFORM
Hej, fru Cassidy.
- Jeg leder efter Elissa. Er hun her? - Nej.
Hun var ikke derhjemme, så jeg tænkte, hun måske var her.
Det er hun ikke.
Jeg bliver ikke sur, hvis hun er her.
- Elissa? - Mor! Hjælp!
- Mor! - Elissa!
Jeg vil have dig.
Det vil jeg virkelig gerne, men jeg har brug for Carrie Anne.
Jeg er ked af, at jeg ikke kan beholde dig, Elissa.
Kom nu. Kom nu bare.
Kom nu. Kom nu.
Jeg er færdig med at pakke bilen.
Hvad kigger du på?
Hvad kan du se der?
Jeg kan se et træ.
Hvorfor spørger du?
Ikke for noget.
Er du klar til at tage af sted?
Ja.
Nu skal lysene pustes ud.
Ønsk dig noget.
- Ønsk noget, Carrie Anne. - Jeg hedder ikke Carrie Anne.
Jeg hedder Ryan.
Jo, du gør. Du hedder Carrie Anne.
Du hedder Carrie Anne.
Oversættelse: Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2012
Retail subrip by jeem.